EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
VOGTERNE
Vi har fundet vores mål.
Det er sandsynligt, at 00-cyborgerne
er begyndt at myrde for at genvinde deres fordums hæder.
-Anhold dem straks. -Forstået.
Gå ned!
Kom så!
Stop.
De er en enhed direkte under FN.
Vi kan ikke kæmpe mod dem.
Den Internationale Terrorismebekæmpende Specialstyrke.
Kommandør for den nordamerikanske indsatsstyrke, kaptajn Takeru Igarashi.
Jeg er adjudant premierløjtnant Catalina Canetti.
Du må være den dr. Isaac Gilmore, der informerede os.
Jeg er så sandelig Gilmore.
Vil I forklare jer? Hvad er det her?
Vi håbede at få en forklaring fra jer.
I bad om beskyttelse, men ingen dukkede op på mødestedet.
Det motel, hvor den, der skulle beskyttes, boede, er ødelagt.
Overalt ved hovedvejen er der tegn på angreb.
Da vi fulgte de tegn...
...så vi disse ødelæggelser, der kunne forveksles med en slagmark.
Og så er der de to lig.
Hvad skal det betyde?
De to er skyld i ødelæggelserne.
Så I dræbte dem?
Dr. Gilmore og 00-cyborgerne.
I er anholdt for overlagt mord.
Hvad?
-Frk. Lucy Davenport? -Ja.
Som anmodet vil vi beskytte Dem.
Hvad er der galt? Hvorfor kommer du ikke herover?
-Vi kan ikke overgive hende til jer. -Hvad?
Motellet blev angrebet, lige efter vi havde kontaktet jer.
Siger du, at vi beordrede det angreb?
Eller også er I de fjolser, der lækkede informationen.
Pas på, hvad du siger.
Jeg ved udmærket, at I kæmpede for menneskeheden før i tiden.
Det respekterer jeg jer for.
Men I må forstå, at I lige nu ikke er andet og mere end mistænkte.
Hvad skulle vi egentlig have gjort?
Er dette ikke jeres forsøg på at genvinde det tabte?
Hvad mener du med det?
Da den kolde krig sluttede, forsvandt 00-cyborgerne,
og verden glemte dem.
I dag opretholdes verdensfreden af FN, anført af os Vogtere.
Men I er blevet utilfredse med den situation.
For at vende tilbage som kæmpere har I opfundet en trussel.
Siger du, at dette er vores eget værk? Det er latterligt.
Det har vi ingen grund til. Vi har intet ønske om at kæmpe.
Det er op til os at bedømme.
Vi starter med at høre din forklaring, frk. Davenport.
Det er i orden.
Det er helt fint. Bare rolig.
-Pokkers! Kalder de os mordere? -Tja, vi slog dem faktisk ihjel.
Men det var selvforsvar!
Hvis vi viser dem den tingest, Lucy kom med, kan det måske afklare det.
Da vi ikke kan stole på FN, er det nok bedre ikke at give dem den.
Det har hun heller ikke tænkt sig.
Forhøret begynder nu.
-Hvad er der? -De blokerer mig.
De er virkelig FN's kronjuvel.
De gør det ikke let for os at opsnappe lyd eller billeder.
Det lader til, at vi bare må vente og se foreløbigt.
Jeg ved, at det er svært at tro, men de Velsignede skjuler, hvem de er,
og har i generationer manipuleret med samfundet.
De Velsignede?
Vi har identificeret ligene, kaptajn.
-En lærer fra New Mexico? -Edward Higgins. 48 år.
En fysiklærer fra Torrance County.
Han har undervist på sin nuværende high school i 12 år.
Hårdtarbejdende og omhyggelig.
Han var populær blandt eleverne, og hans privatliv er pletfrit.
-Og dette er helt sikkert Arnold Knox? -Ja.
En multimillionær fra Texas og en high school-lærer fra New Mexico?
Transporter ligene til laboratoriet.
Undersøg, om de er almindelige mennesker.
Tror du på cyborgernes forklaring?
Det ved jeg ikke, men noget er helt sikkert foregået her.
-Hvad er det? -Vejrdata fra dette område.
For det tidsrum, de hævder, at Knox angreb dem.
Se. En tornado.
Den dukkede op som ud af det blå.
Der er en hel række andre unormale vejrændringer.
Det er lige før, vi ankom hertil.
Hvordan kan det lade sig gøre?
Jeg vil udspørge Davenport lidt mere. Tag ikke øjnene fra dem.
Forstået.
DE FORENEDE NATIONERS VOGTERE
Han sover vist længe denne gang.
Måske. Det er ikke så overraskende med den kraft, han brugte.
Det er sandt.
-Premierløjtnant Canetti? -Kald mig bare Catalina.
Lytter du ved dørene?
Jeg kunne ikke se jer, så jeg kom bare for at tjekke.
Undskyld, vi var bekymrede for Ivan.
Ivan Whisky, den synske.
-Lad være. -Sover han?
Ja, han brugte alle sine kræfter i slaget i går.
Når det sker, ved vi ikke, hvornår han vågner igen.
Man kan ikke se, at han har så store kræfter.
Når han sover, er han som ethvert andet barn.
Ja, han er bare et sødt lille barn.
Hvis du er tilfreds, kan du måske gå.
Lige en advarsel: Den er forfærdelig.
Tak.
De Velsignede... Du sagde, at din far kom på navnet.
Ja.
Må jeg høre mere detaljeret om din far?
Om min far? Hvor skal jeg starte?
-Kaptajn. Chefen er i røret. -Jeg kommer nu.
Hvor længe har I tænkt jer at blive der?
Hvis du har anholdt Gilmore og de andre, skal du komme med dem straks.
Der er noget, der går mig på.
Jeg vil foretage et par undersøgelser først.
Jeg venter ikke med tilbageholdt åndedræt på at høre om det.
De har myrdet civile for at hævde dem selv igen.
Kaptajn Igarashi, jeg gentager min ordre:
Bring dr. Gilmore og 00-cyborgerne hertil.
Modsætter de sig, kan du frit anvende dødelig magt.
Hvad vil du tale om?
Jeg tager jer med til hovedkvarteret.
-Og hvis vi nægter? -Så må jeg anvende magt.
-Hvad med Lucy? -Hun kommer med til hovedkvarteret.
-Og bagefter? -Det er op til mine overordnede.
Nå, så du kan ikke gå imod dine overordnedes ordrer?
Det er vist trist at være mellemleder.
Sig, hvad I vil, men glem ikke dette:
Det er Vogternes mission at beskytte verdensfreden.
Selv hvis vi møder obskure monstre.
Fortæl hovedkvarteret, hvad I så.
Hvis de styrer verden fra skyggerne, må de ikke bryde sig om at blive afsløret.
Jeg venter udenfor.
Hvad skal vi gøre?
Sig ikke, at I har tænkt jer at følge med.
Vi kan ikke stole på dem.
Nej, lad os overgive os.
Mener du det?
Som han sagde, er det vores bedste chance for at afsløre de Velsignede.
Tror du ikke, at det kan være en fælde?
Måske vil de udslette os og Lucy.
Vi bør tage med alligevel.
Hvis vi modsætter os nu, vil de fremstille os som skyldige i det hele.
Det er, lige hvad de Velsignede ønsker.
Måske har Joe ret.
-Tror du, at de kommer ud? -Hvem ved?
Duk!
-I svin! -Nej! Det var ikke os.
Hvorfor skød I på os?
De må have arrangeret det hele. De var vel bange for at blive afsløret.
Hvem skyder på os?
Er det de Velsigende igen? Hvor er de?
Jeg opfanger ikke nogen indtrængende.
002!
Stop, 002. Skyd ikke igen!
Som om det var en mulighed.
002!
Pokkers!
Tak for hjælpen, 003!
Duk jer!
Alle enheder, ryk frem under angreb. Omring fjenden og udslet dem.
Fandens også. Det sagtner dem ikke engang.
Selv mine flammer gør intet.
007! Klokken syv!
Sådan.
Den afbøjede mit skud!
Så selv de optiske våben dur ikke?
Vores hus...
009, forsætter det sådan her...
Ja...
Alle sammen, lad os mødes i kælderen.
Pokkers...
Målene trækker sig. Efter dem!
De gør kun deres pligt, Joe.
Accelerator!
Hvor længe må vi gemme os?
Hvor langt væk må vi flygte?
De har taget det liv, vi endelig havde fået. Vi har mistet vores hjem.
Er det ikke nok?
Hvorfor kan I ikke forstå det?
Vi...
Hvorfor angriber du mig ikke?
Du er ikke vores fjende.
Hvad er dette for et sted?
Alle systemer er klar. Vi kan flyve når som helst, doktor.
Dolphin-3, start.
Hvad er det for en lyd?
Gemte de den tingest?
Kontakt hovedkvarteret. Få USA's militær med og find dem.
Javel.
Denne omgang var en smule skræmmende,
men det kom ikke frem,
og vores mistillid til cyborgerne er underbygget.
Der er ikke længere nogen lande i FN, der er imod at udslette cyborgerne.
Det var nu synd, at den journalist slap væk.
Der er noget, der tiltrækker mig mere.
-Mener De barnet, Kejser? -Ja, ham vil jeg gerne møde.
-Vil du ordne det for mig? -Så gerne.
Tekster: Trine Nørgaard